[någon nynnar]
[det knackar på dörren]
-[man] Sara? -Jag är snart klar!
-[man] Jag fixar inte det här mer. -Ta den andra toaletten då.
Jag måste komma bort ett tag.
Va?
Vi vet ju båda två.
Det här funkar inte längre.
Jag tänkte att jag skulle åka till Malaga med Peder.
Ska du åka på semester med Peder?
Jag behöver komma bort och tänka lite.
Okej?
God natt. Jag går och lägger mig nu.
["Sånt är livet" med Anita Lindblom spelas]
♪ Sånt är livet, sånt är livet ♪
♪ Så mycket falskhet bor det här ♪
♪ Den man förlorar, vinner en annan ♪
♪ Så håll i vännen som du har kär ♪
♪ Han kom om våren, som en vårvind ♪
♪ Min kärlek fick han och allt han tog ♪
♪Men så kom hösten, och den kärlek ♪
♪ Han svor var evig bara dog ♪
♪ Sånt är livet, sånt är livet ♪
♪ Så mycket falskhet bor det här ♪
♪ Den man förlorar, vinner en annan ♪
♪ Så håll i vännen som du har kär ♪
♪ Han fick en annan, jag har sett dem ♪
♪ Han verkar lycklig, och hon är ung ♪
♪ Det jag har lärt mig, är just detta… ♪
Elliot, nu måste du vakna, gubben!
♪ När hjärtat svider, sjung, åh, sjung ♪
♪ Sånt är livet, sånt är livet ♪
♪ Så mycket falskhet… ♪
[Sara] Daniél?
♪ …bor det här, den man förlorar… ♪
Daniél?
♪ …vinner en annan, så håll i vännen som du har kär ♪
♪ Vårt liv är fattigt, nu utan kärlek ♪
[musiken tonar ut]
Daniél?
[det knackar på dörren]
[berättarröst och apläten från tv:n hörs på allt högre volym]
[det knackar hårdare]
-[Sara] Hej. -[man] Var är han?
-Där. -Tack.
[apläten hörs från tv:n i bakgrunden]
-[man] Nollpalpation. -[kvinna] Ser du?
-[man] Kall också. -[kvinna] Han är väldigt stel.
[man] Han har varit död i flera timmar.
[kvinna] Det ser ut så.
[man] Tar du snacket med anhöriga?
[kvinna] Okej.
[apornas skrik och läten hörs från tv:n]
Hej, Helen.
Det är Sara.
Jag vet att jag ringer väldigt tidigt. Det är för att…
Daniél. Jag har försökt att väcka honom.
Men han vaknar inte.
Ja.
[sorglig musik]
[Elliot] Mamma, visste du att människor var apor?
Dinosaurierna dog.
Och sen så blev aporna grottmänniskor.
[Elliot] Jag har också varit en apa.
-Kan inte du vara en apa nu, mamma? -Mm.
[tv-röst] …och Norrköping tar ledningen med 1-0 i den här allsvenska premiären.
[hund gläfser lågt]
Okej, du får en.
En!
[hunden gnyr]
Nej, det blir inga fler nu.
-[hunden gnyr igen] -Absolut inga fler.
-[telefon ringer] -Här, varsågod.
-Hej, pappa. -Linda, var är mina tofflor?
-Vad sa du? -Mina tofflor.
Jag behöver dem.
Kan inte personalen hjälpa dig att leta efter dina tofflor?
Fan i helvete!
-Nej? -De är ju galna.
De sjunger bara "klappa klappa" som idioter.
-Du måste komma. -Japp, jag kommer.
-Bra. Bra, bra. -Ja. Hej.
Så.
Han…
-Där. -Ja.
-Hej. -Hej.
Ivan, jourläkare.
-Sara. -Mm.
Helen.
Daniéls mamma.
Daniéls far.
[Ivan] Jo…
Så här, jag är här…
Jag tror att det är bra om jag tar och spelar in det här.
Det kan vara svårt att komma ihåg vad som sagts när man är i chock.
Det upplever jag ofta i mitt arbete som psykolog.
[Ivan] Ja, absolut.
Ja…
[Ivan] Det mest
troliga är att… [harklar sig] hans hjärta slutat slå i sömnen.
[pappan snyftar]
Kroppen visar inga som helst tecken på dödskamp.
[Ivan] Vi ska självklart göra en obduktion för att fastslå dödsorsaken,
men det är ytterst sannolikt att det rör sig om ett dolt hjärtfel.
Jag sov på soffan.
Okej.
[Helen] Sov du på soffan?
Jag sover dåligt på grund av magen,
så jag brukar sova på soffan, så att Daniél inte ska väcka mig.
Jag har svårt att somna om ifall jag blir väckt.
Det var därför jag sov på soffan.
[Ivan] Det finns inget som du kunde ha gjort.
Du måste verkligen förstå det, Sara.
[melankolisk musik]
[musiken blir livligare]
[finstämd musik]
[mannen] Åh, oj, oj.
-[kvinnan] Ja. Tycker du det? -Ja. Verkligen.
-[kvinnan] Zlatan! -Va? Vad säger du?
Hej! Hej, min älskling.
Nej, har du en hund?
-Ja. -Hej!
-Det är Zlatan, min hund. -Oj, oj! Alltså…
Vet du, jag har alltid drömt om att ha en hund.
-[mannen] Mm. -Kul.
-Hej, gubben. Är du min hund, Zlatan? -Jag har en.
-Va? Ja. -[hon skrattar] Du…
Här kommer jag med lite vatten. Jag har nog ingen is, tyvärr.
Varsågod.
-Tack. -Och lite musik.
Så.
["X" med Ansiktet spelas]
-Oj. -Oj.
Oj.
Jaha.
[dörr smäller igen]
Vad gör du här?
Vadå, har du pojkvän?
Vi skulle ju ha paus.
-Har vi? -Ja, du sa ju att vi skulle ha en paus.
"För att
jag ska kunna vara mig själv
i den här relationen så behöver jag vara ensam ett tag", sa du.
[han stänger av musiken]
Vad heter du?
Ludde.
-Ludde. -Ludvig.
Jag heter Jasse.
Jag borde nog gå.
Det jag sa till henne
var att jag inte kunde känna vad hon ville.
Du vet hur svårt jag har för människor som inte känner vad de vill
när jag har ett behov av att känna vad de vill.
Det har funnits så många kvinnor i mitt liv som jag inte kunnat känna.
Ja…
[dörren smäller igen]
Du…
-Du känner ju mig. -Du ska nog inte röra mig nu.
Nej.
-Jag går nu. -Mm.
[dörren stängs]
[Elliot] Jag sticker dig och mördar dig!
[Elliots farfar] Aj, aj! Compasión! Nåd!
[Elliot] Jag har dig!
När pappa kommer hem äter han upp dig. [skrattar]
[Helen] Jag har ringt och bokat möte med prästen.
Hon sa att du får gärna tänka på vilka psalmer vi sjunger.
Jag tycker den där "Blott en dag, ett ögonblick i sänder" är väldigt bra.
Har du pratat med Elliot om begravningen?
Jag har sagt att Daniél är bortrest med jobbet.
Om du vill så kan jag berätta för honom.
Jag ska. Jag vet bara inte vad jag ska säga.
Nej. Det går ju bra att vänta lite med det också.
Då ringer jag runt till alla nu då.
["Allt som jag känner" med Tommy Nilsson spelas]
Hej.
Du har flyttat tillbaka?
Jag mådde inte bra av att bo med Maja. Inte förra gången heller.
Vadå förra gången?
Det var mest för att ge dig lite space.
Kom.
Vi kunde kanske ha pratat om det innan…
Jag har saknat dig.
Min pappa ringde.
Och… Min lillasysters man är död.
Har du en syster?
Min lillasyster Sara. Jag har nog berättat om henne.
Hon bodde hos mamma när de skildes. Jag flyttade med pappa.
Jag hittade perfekta avokados. Precis som du gillar dem. Känn.
I alla fall så, hennes man, han bara dog, från ingenstans.
Usch.
Pappa tycker att jag ska gå på begravningen, men han…
Han och Sara, de… Han kan inte gå. Jag vet inte vad jag ska göra med det.
[Linda] Vad är det?
Det är bara att du inte har frågat hur jag mår.
-[Jasse] Du ska nog inte röra mig nu. -Nej.
[hundskall]
[melankolisk musik]
[Zlatan gnyr]
-[Zlatan skäller] -Sch!
Kom.
[en dörr öppnas och en kyrkorgel hörs]
Herregud.
Jag ber hemskt mycket om ursäkt. Jag brukar aldrig vara sen.
-Ingen fara. -Välkommen. Slå dig ner.
-Ska jag hjälpa dig? -Nej.
Ja, precis.
Jag vill bara få en bild av vem Daniél var.
Vem han var?
Finns det nåt som du tänker att jag ska prata om under begravningen?
Det kan vara vad som helst. Stort, smått.
-Vi gifte oss efter att vi fick Elliot. -Mm.
Men vi träffades när vi läste juridik.
Sen flyttade vi ut hit förra året.
Daniél ville vara närmare sina föräldrar.
-Jag förstår. -Och för barnens skull, såklart.
De säger att det bara tar en halvtimme med buss, och att folk
kommer att hälsa på, men problemet är att ingen kommer.
Du tänker säkert att det i alla fall finns frisk luft,
och en stor gräsmatta och din man som du kan dela det med,
men så försvinner han bara.
-Han är bara borta. -Ja.
-Jag tycker att det är vidrigt av honom. -Mm.
Och dina föräldrar? Mamma, pappa, några syskon?
En storasyster, men vi har ingen kontakt.
Mm. Och dina föräldrar?
-De är döda. -Mhmm.
[Elliot nynnar]
[Elliot fortsätter nynna]
-Vad ritar du? -Det är en gris. Den är ledsen.
Den har bara en kompis,
och det är bara en tjock, gammal tvättbjörn.
[Sara] Jag ser det.
Är du också ledsen?
-Saknar du pappa? -Vi kan ringa honom.
Nej, vi kan inte ringa till pappa.
För att han är som den där fågeln, du vet. Den som vi grävde ner i trädgården.
Är pappa död?
Mm.
Så han kommer inte hem nästa vecka?
Nej.
[Elliot] Mm.
Var en apa nu.
[Elliot härmar apläten]
-Ho… -Högre.
Ho, ho, ho…
-Ho… -Mycket högre!
Ho, ho, ho…
Högre!
-[Sara fortsätter låta som en apa] -[Elliot skrattar]
[Sara fortsätter göra apläten]
-Högre! [skrattar] -[Sara låter högre och högre]
Högre, mamma. Högre!
-[Sara gör höga apläten] -Elliot skrattar]
Aaahhh!
[kyrkklockor ringer]
-Ska jag… Behöver du…? -Nej!
[hundskall]
-Mamma, kolla. En hund! -Inte nu, Elliot.
Jo!
-[Elliot] Är det din hund? -[Linda] Ja.
Vad heter den?
Va? Zlatan.
[Elliot] Heter den Satan?
Zlatan heter han.
-Satan! -Zlatan.
-[Helen] Kommer du, Sara? -Satan!
Elliot. Farmor och farfar väntar på oss.
[kyrkorgel spelas]
Nu måste vi gå.
-Kom. -[Elliot] Nej.
Jag hörde att det var kaffe hemma hos er.
Mm.
[stillsam pianomusik spelas]
[Helen] Daniél älskade ju choklad.
Jag kommer ihåg när jag hade köpt en bit av en chokladtårtbit.
Jag hade ställt den i köket, på bordet, och så
höll jag på och ordnade lite och så gick jag in i badrummet.
[Elliot nynnar]
[Elliot] Hej.
Hej.
Han älskar bollar.
-Ska du testa? -Mm.
Zlatan, kom.
Vi kan inte ha en hund för min mamma är allergisk.
Just det.
Mm.
Min pappa ska brännas.
De ska köra in honom i en stor ugn.
Vill du gunga?
-Ja. -Ja? Okej.
Din mamma älskade att gunga när hon var liten.
-Hej. -Hej.
[lågmält sorl och pianomusik]
[Elliot] Högre!
Högre!
Jag flyger!
Vad fint ni har gjort idag, Sara.
Ja, jättefint.
[Elliot skriker]
Nej! Elliot!
-Aj! -[Sara] Jag visste det.
-Det gör ont. -Kom.
Aj.
Ja.
Lilla… Om du bara håller huvudet där…
-Förlåt för det där med Olle. -Elliot.
Elliot. Just det.
Jag visste ju inte att han inte höll i sig, så…
Men han verkar okej?
Hans pappa har precis dött, så nej, han är inte okej.
-Åh, Gud. Förlåt! -Ingen fara.
-Ta hand om dig. -Ja.
Hej då.
Hur fick du veta om Daniél?
-Det var hon, Helene… -Helen.
Helen.
-Oj, förlåt mig. -Ingen fara.
-Jag beklagar, Sara. Verkligen. -Ja. Tack.
-Jag beklagar verkligen. -Ja, tack.
Helen ringde till pappa.
Jag var där och hälsade på lite, på hemmet. En stund.
-Han ville jättegärna komma. -Du kan gå nu.
Gnugga, gnigga, gnägga, gnalla Nu borstar vi tandtroll bort, faderalla!
Gnugga, gnigga…
-Farfar? -Ja?
-Såg du den där hunden? -Ja, vad hette…?
-Han hette Satan. -Zlatan, ja.
Han är lite gulguldig.
Ja, det var han. Okej.
Gnugga, gnigga, gnägga…
Jag förstår att du inte har haft så mycket kontakt med henne.
Linda.
Jag blev tvungen att ringa din pappa. Ni är ju trots allt släkt.
Det är ju vid såna här tillfällen man behöver sin familj.
Jag tycker faktiskt att det vore en bra idé om jag flyttade in här.
Du kan ju inte göra allt själv med Elliot. Och snart kommer ju en liten bebis också.
Jag tar bara tjänstledigt från mottagningen,
så kan jag vara här med er hela tiden.
Vi mår bra.
Sara, jag förstår att du är väldigt ledsen.
Jag är också ledsen.
Vi har förlorat honom båda två.
Men jag har förlorat mitt barn.
Min son.
Jag går upp och lägger mig nu. Elliot ska upp tidigt i morgon.
Då ringer jag efter en taxi.
José, jag ringer efter en taxi.
Helen?
Du behöver inte le. Den känner igen dig ändå.
["Är det konstigt att man längtar bort nån gång?" med Lena Andersson spelas]
[folk sjunger och klappar i händer]
-[Linda] De här var goda. -[Timo] Jo.
Ja. Det är inte de jag brukar köpa.
Köpa? Brukar du inte baka själv?
Har du nånsin lärt mig baka, pappa?
[allsången fortsätter i bakgrunden]
Håll käften, för helvete! Åh!
Varje måndag, varje onsdag,
varje fucking skitdag, tre timmar. Klappa, klappa.
-Klappa, klappa. -Jag var ju hos Lille efter begravningen.
Så jag tog lite bilder.
Där är hennes trädgård.
Det där är hennes son, Elliot.
-Ska du hälsa på henne igen? -[telefonen ringer]
Jaha.
-Nu ringer Jasse. -Nej, men… Pappa!
Du är väl inte fortfarande tillsammans med honom?
Men ge mig den!
Hej.
-Men Linda, för helvete. -Jag kan inte prata just nu.
Du… Självupptagen jävla mansbebis!
Jag är på tunnelbanan.
Det är nån jättekonstig finsk gubbe som sitter och skriker.
Med världens minsta kuk!
Va? Ja, han är verkligen jätteobehaglig.
Mm. Men du, jag är hemma snart, så jag…
Vi ses då. Okej, puss.
Pappa!
[engelsk röst hörs på tv:n]
Nu vill jag åka hem.
Pappa, du bor ju här nu. Eller hur?
Din morsa bor här.
Mamma!
-Elliot! -Mamma!
Elliot!
Mamma är här nu. Vad har hänt?
Jag drömde att pappa grävde ner dig på gräsmattan.
Älskling.
Jag är inte i gräsmattan. Jag är här.
[Sara låter som en apa]
Lägg dig ner.
[Sara stönar lågt]
Ska vi sjunga tillsammans? Okej.
♪ Tuu tuu tupakkirulla ♪
-♪ Mistäs tiesit… ♪ -[det knackar på dörren]
Vem knackar?
Jag vet inte.
-[det knackar igen] -De får komma tillbaka i morgon.
♪ …tänne tulla? ♪
♪ Tulin pitkin turun tietä ♪
♪ Hämeenlinnan härkätietä ♪
[regn och åska hörs]
Hej!
Vad gör du?!
Jag knackade, men du öppnade inte, så…
Jag ville bara säga hej och kolla hur det är med Elliot och…
-Näsan och… -Vet du vad klockan är?
-Halv nio. -Elliot ligger och sover.
Vadå, nu?
Han är fem. Han går och lägger sig halv åtta.
Kan jag…? [öppnar dörren]
Nej, du kan inte ta in den där. Jag är allergisk, det vet du.
Det var bara nåt mamma sa.
Va?
Ja, hon ljög.
-Va? -[Zlatan skäller]
Nej, Zlatan. Hallå!
Jag fick lova att inte säga det till dig.
Jag fick aldrig säga det.
Så därför sa jag inte det.
-[Zlatan skäller] -Zlatan?
["Letting go is a blessing" med Mira Ray spelas lågt]
-Tack. Ska inte du ha en? -Nej.
Det får man ju inte.
Nej, det får man inte.
-Det måste vara väldigt snart. -Om fyra veckor.
Jag har ju inga egna barn så, men jag har ju Zlatan.
Zlatan är mycket. Alltså, det är hela tiden nånting.
Så jag…
Kan du inte sätta dig?
Jag fattar inte att mamma ljög om att jag var allergisk.
Det enda jag önskade mig var att få en hund.
Hon ville nog bara verkligen inte ha nån.
Typiskt henne att ljuga istället för att säga sanningen.
-Hon hade fullt upp. -Med en otrogen man
som hade sprit gömt i hela huset, menar du?
-Men hur mår du, då? Vad händer? -Skojar du?
Nej. Det var länge sedan vi sågs.
På mammas begravning.
Det är ju inte att jag inte har velat hälsa på, utan…
Jag tänkte att du aldrig ville se mig igen.
Varför tänkte du det?
För att du sa:
"Jag vill aldrig se dig igen."
Det var ingen lätt dag.
-Din hund bet prästen. -Det var inte Zlatan.
Det var min första Zlatan. Den andra Zlatan, alltså…
-Min andra Zlatan… -Du ska nog gå nu.
Jag fattar.
[Linda] Du, jag är…
Jag är ledsen för att jag bara brakar in utan att höra av mig.
Men det är en annan sak också.
Det är pappa.
Han mår inte så bra. Han har börjat glömma grejer, och han…
-Ibland är han som vanligt så du… -Sch!
…kanske vill följa med och hälsa på.
Kom!
[Zlatan gnyr nöjt]
Du kan sova på soffan, så väcker du honom inte.
Var är Elliot?
Klockan är halv nio, vi ska ju gå nu.
Han har redan gått.
Va?
Vi gick tidigt.
Han ville så gärna gå med Linda och hunden.
Med Linda?
Gick han med Linda?
Ja, det blev så idag.
Men vi skulle ju gå.
Ja.
[Helen] Det är så underbart att vi kan vara här tillsammans. Vi behöver varandra.
-Ja. -[José] Titta.
-Värdigt. -Elaka draken är där.
-Ja… -Den är inte elak.
-…vackert. -Den är snäll.
[Helen] Ja, vi är här varje dag.
-[Elliot] Det är en best. Den heter Röd. -Naturligtvis. Sorgligt.
-[José] Ja, ja. -[Helen] Nej, vi stannar.
Du kommer snart fatta, farfar.
[Helen] Ja, jag förstår.
Ja. Kan jag ringa upp dig?
Hade vi inte bestämt att jag skulle följa till förskolan på onsdagarna?
Jo.
Han känner ju inte henne.
Hur kan du vilja att en vilt främmande människa…
Hon är inte en vilt främmande människa, hon är min storasyster.
[rytmisk musik]
Men Elliot har ju aldrig träffat henne förut.
Och du har ju själv tagit avstånd från henne.
Men det är klart, syskonrelationer är ju ofta djupt komplexa.
Det upplever jag ofta som psykolog.
Linda har sovit över här en gång, och Elliot älskar hennes hund.
Elliot behöver inte nån som kommer nån gång ibland
när det passar dem. Han behöver ju stabilitet och trygghet.
Han har ju ingen pappa längre.
Det skapar en djup oro hos ett litet barn.
Du måste inse att du är i sorg. Du kan inte klara allt själv.
[den rytmiska musiken ökar i styrka]
Om en månad har du ju ett barn till,
och du klarar ju knappt att ta hand om det du redan har.
[musiken tystnar tvärt]
Vad sa du?
Sa du att jag inte kan ta hand om Elliot?
Talar ni överhuvudtaget om Daniél?
Nej.
Min son är död, och jag får inte ens begrava honom hel.
Han ville kremeras,
och du sa att det var okej med er bara han fick en gravsten.
Jag vill att det ska vara hela min Daniél som ligger där.
Hela Daniél finns inte mer.
Varför är du så arg?
Sörjer du överhuvudtaget?
Det kanske är det Elliot behöver. Att se sin mamma ledsen.
Du, jag…
Jag är här för att jag kastade en mobiltelefon
i huvudet på min svärmor.
-Blev hon skadad? -Två stygn, bara.
Hon säger att jag bara är arg.
Att jag inte sörjer på rätt sätt.
Det finns många sätt att sörja på, det tror jag att alla
här är eniga om.
-Eller hur? -Ja.
Sorg är kärlek som blivit hemlös.
Jag förstår inte varför vi ska sitta här överhuvudtaget och prata.
Det spelar ju ingen roll, de är ju fortfarande borta.
Det är inte som att de plötsligt kommer tillbaka. Det här är meningslöst.
[man] Jag hade min Rickard i fyra år.
Det var de lyckligaste åren i mitt liv.
Vi var tillsammans alltid, gjorde allting ihop.
Så när de ringde och berättade att han var död,
så vek sig benen på mig.
Jag tackade nej till allting.
Satt ensam alla helger. Till och med på julen.
En dag stod min lillebror i trädgården.
Jag bad honom att gå, men han vägrade.
Så jag skrek åt honom att han skulle dra åt helvete.
Då gick han. Och han har aldrig kommit tillbaka.
Jag vet inte varför jag bryr mig.
[finstämd musik]
[Sara gråter tyst]
[musiken ökar i styrka]
[hundskall]
Jag kommer och tar dig!
-[Linda] Ta bollen! -Jag tar dig!
Passa bollen. Jag vill ha den!
[Elliot] Vi ses imorgon. Och övermorgon. Och över-övermorgon.
-[Linda] Om det är okej för mamma. -Linda?
-Förlåt. -Vadå, förlåt?
Jag tänkte bara om jag gjorde nåt fel kanske.
[musiken tonar ut]
Vill du flytta in hos oss?
Och hjälpa mig lite tills, innan…
Och lite efter också. Alltså, om du vill.
Så… Du vill att jag ska liksom bo hos er ett tag?
Ja.
Med mig och Elliot.
Ja, och bebisen också.
Och Zlatan.
-Ja. -[Zlatan skäller]
[yogamusik]
Jag kan ringa varje dag.
Du ska inte röra mig nu.
Nej.
Kom då, Zlatan.
-Hej då. -[dörren smäller igen]
-Linda. Behöver du hjälp? -Nej, det går bra.
-[Linda] Kom. -Oj, det ringer.
Hallå? Nej, hon går nu.
Vad fint att du frågar hur jag mår.
Jag har kämpat och kämpat
och kämpat för att vi ska ha det bra tillsammans.
Det känns inte som att hon investerar lika mycket i förhållandet som jag.
Det gör så fruktansvärt ont. Jag älskar henne så mycket!
[tangoinspirerad musik]
[musiken tystnar tvärt]
Det är alltid trevligt med lite vatten.
Det är jättegott.
-Det är takeaway. -Det smakar anus.
-Elliot! -Han får inte säga "skit".
[José] Linda…
Vad arbetar du med?
Jag vann på lotto.
-Va? -Va?
Mm.
För två år sedan, 548 000 kronor.
Det måste vara härligt, eller?
Ja.
Men du hade väl ett jobb innan du vann på lotto?
Ja, jag jobbade på ett äldreboende då.
Och du har fortfarande kontakt med er pappa?
Ja.
Fast bara ibland. Jag hälsar på ibland för att han är krasslig.
-Han har supit sönder skallen. -[Elliot] Vem?
-[Helen] Din morfar. -Har jag en morfar?
Nej.
-Det där var väldigt gott. -[Elliot] Hur gick skallen sönder?
-Alkohol, älskling. -Helen.
Du begår ett stort misstag nu, Sara.
Hon bor här nu.
Jag kan ta den där, jag vet var den ska stå.
[sorglig musik]
Mamma, varför har jag aldrig träffat min morfar?
För han vill inte träffa mig.
När jag var lika gammal som dig brukade jag sitta på gungan och vänta på honom.
Men han kom aldrig.
Jag skulle vilja träffa honom nån gång.
[Sara] Mm.
-[musiken tystnar] -Hej, hej!
Jag klarar inte det här.
Att jag ska ge Elliot en fin barndom.
Jag ska vara både mamma och pappa.
Och snart…
Det är två barndomar jag ska lyckas med.
Jag kan inte det.
Kom.
[upplyftande musik]
Så. Kom.
Du har Daniéls skjorta.
Förlåt.
-Alla mina kläder var… -Det är okej.
…smutsiga.
[de sjunger den finska barnvisan]
Kommer Zlatan att dö?
Ja…
Kommer du att dö?
Mm. Men inte förrän jag är typ
hundra år.
Tillsammans med Zlatan?
Ja. Precis.
Jag gillar dig, morbror Linda.
Jag tycker om dig också.
-Är de här tabletterna nya? -[Timo] Är klockan tre?
Den är kvart i.
Är de här nya?
[han spelar gitarr och nynnar]
Klockan tre är det kaka och kaffe i matsalen.
Du brukar ju inte gå dit, pappa. Jag tog med lite eget.
Klockan är inte tre än.
Nej.
Varför skrattar du?
Varför lägger du jordgubbar i teet?
För att det är gott.
Jag förstår att hon är arg på mig.
Din lillasyster.
-Det var gott med jordgubbar i teet. -Va?
Nej.
[kyrkklockor ringer]
Farmor!
Hej, älskling!
Hej, gubben.
-Hej. -Hej.
Hej.
Är det där pappa?
Ja, det är pappas aska.
"Världens bästa pappa, Saras man och vår älskade son."
Var det inte det vi bestämde?
Jo, det blir jättebra, Helen. Det blir jättebra.
-Är det min tur nu? -Ja.
Här är en ficklampa så att du inte blir mörkrädd.
Här har jag en teckning på dig och mig och mamma
och morbror Linda, och Zlatan.
Och farmor och farfar.
Och här är en banan om du blir hungrig.
Femtioett, sju, åtta…
[Sara] Det är som en tävling för Helen om vem som sörjer mest.
-[Elliot]…hundra och sju. -Mm.
[upplyftande musik]
[Elliot] Det blir ett.
Nej, ett plus ett plus ett.
[Elliot] Blir…
Lika mycket som tre ben.
[det knackar på terrassdörren]
Linda, jag har ringt dig tusen gånger.
-Jag har tappat mina nycklar. -[Linda] Um…
Det här är Jasse.
Och det här är Sara, min lillasyster.
Hej.
Och du är…
-Har du inte berättat om mig? -Jo.
Han bor i min lägenhet.
Och är min pojkvän.
Vi har varit tillsammans i fyra år.
Ja.
Förutom när du flyttade in hos hon på yogan.
Mentalt var jag tillsammans med dig.
Det var du.
Man kan vara med nån fysiskt och samtidigt skicka sin mentala energi till nån annan.
Kan man?
-Ja, det kan man. -Det var inte lätt för mig.
Linda?
När kommer du hem?
Jag mår inte bra av att vara ensam.
-[Sara] Hur gammal är han? -Jag fyller 39 om två veckor.
Om två veckor.
Du kan ju ta mina nycklar. Mina. Så.
-Behöver du pengar också? -Ska du ge honom pengar?
Kan jag låna 2 000?
Absolut.
Till en kurs jag vill gå.
För människor som skadat sig på kärleken.
Sårade krigare, heter den.
Sårade krigare?
-Sara… -Ja?
Okej.
Herregud, vad mycket negativ energi.
Hon har precis begravt sin man.
Man kan väl ändå vara lite trevlig?
-[Jasse] Jag saknar dig. -[Linda] Jag saknar dig också.
Kommer du hem snart?
Så fort bebisen har kommit.
[tangoinspirerad musik]
[musiken tonar ut]
Vem skriver du med?
Jasse, bara.
Han är väldigt förtjust i oralsex.
Alltså, att ge det.
Jag tror han har lärt sig det på nån kurs. Han…
Han ligger där, och när han är klar så tittar han upp så här.
Som att han vill ha beröm eller nåt. Jag tycker bara att han ser ut som
en hund vid sin vattenskål.
Men han är faktiskt väldigt snäll och omtänksam.
Det var bara en…
…dålig dag idag, tror jag. Han…
Han är bra.
Varför gör du alltid så?
Hittar på ursäkter för folk?
Alla människor är inte snälla. Det är okej att inte tycka om nån.
-Men jag tycker om honom. -Det är det jag menar. Du är bara dum.
Vadå? Du tycker väl också om människor?
Du tycker om… Du älskar Elliot.
Det är inte alls samma sak. Det är ju ett barn.
-De älskar man även om man hatar dem. -Okej, men…
…Daniél?
Du älskade Daniél.
Det var inte planerat när jag blev gravid med Elliot.
Och Daniél…
…ville inte ha barn, inte då i alla fall.
Vet du vad han sa när jag berättade för honom?
"Det var det värsta du kunde säga till mig."
Och även om han ångrade att han sa det, så…
…tror jag att vi gav varandra ett liv som ingen av oss ville ha.
[sorglig musik]
-Du är arg på mig. -Va?
Du är arg på mig.
Men jag är här nu, för att jag vill hjälpa dig.
Med Elliot och med allt annat som
du behöver. Jag…
Jag vill vara här för dig, men du måste sluta vara arg på mig.
Aj!
-Du är min storasyster. -Men du får väl inte slåss!
Men…
Aj! Du får inte heller slåss!
Sluta nu.
-Sluta! -Sluta du.
Nej, du får sluta!
Men…
-Nej, men… Nej… -Sluta nu!
Du kunde ha stannat hos mig och mamma när de skilde sig, men det gjorde du inte.
Du flyttade med honom.
Du var gammal nog att välja själv, men jag var bara tio
och jag saknade ju dig, fan!
Hade jag inte gjort det hade pappa blivit helt ensam.
Än sen då? Han var ju vuxen, och han brydde sig inte ett skit!
Det var ju för helvete hans fel alltihop.
Det här kommer du aldrig kunna ta in, men ibland är folk bara svin,
och då måste man faktiskt bara gå!
Nej, jag menar inte nu!
Här.
Pappa hade den. Jag tänkte att du skulle ha den istället.
Han bryr sig visst, Sara.
Jag tycker du ska träffa honom innan det är för sent.
Lille, jag lovar att du kan lita på mig.
[finstämd musik]
Sara?
God natt.
[fågelkvitter och upplyftande musik]
Passerar han som robot inrullad i det här?
Ja.
Jag hade glömt att det är halloween på förskolan idag.
Jag kan ju lämna honom, om du vill?
Det behövs inte.
[tv:n hörs i bakgrunden]
Eller jag…
Jag hade tänkt fråga ifall du kanske kan hämta honom idag.
För att jag måste till barnmorskan, och förskolan stänger klockan två.
Jag kan både hämta och lämna.
Okej.
Eller så ringer jag och säger att han är sjuk.
Nu är jag färdig.
Oj!
Vad fin du är. Är du…?
Jag är morbror Linda.
Har jag mustasch?
Ja.
Bus eller godis!
-Jag har inget godis. -Då får det bli bus.
-Nej. -Jo.
-Nej! -Jo.
Hörru du!
Är du busig?
["Du för mig" med Lill Lindfors spelas]
-[Sara] Hej då, älskling. -Hej då.
[Linda] Hej då.
-[Elliot] Den där sköldpaddan. -Ja?
De är egentligen långsamma, men i filmen är den jättesnabb.
-Är den så här snabb? -Nej, de är så här snabba.
Jag ska ta den här.
Så.
-Kan du lägga dig ner? -Mm.
Så.
-Känns det bra? -Ja.
-Vi ska se hur den lille har det där inne. -Mm.
Eller ska jag säga hon?
-Du vet att det är en flicka, eller hur? -Ja.
-Okej. Drar du upp linnet? -Ja.
Så öppnar jag här.
Jag ska känna efter huvudet. Nu får du andas in.
Och andas ut.
Andas ut.
Där har vi det. Okej. Nu ska vi se om vi hittar hjärtat.
Då blir det lite kallt.
Jag får känna här.
Jag får leta lite grann.
-[hjärtslag hörs] -Här. Nu så. Här har vi det.
Hör du?
Det låter som att hon mår jättebra.
-Okej. -[hjärtslagen tystnar]
Här, varsågod.
Förlåt!
Förlåt, förlåt, förlåt. Jag hade bara glömt att du är där inne.
Förlåt!
[tangoinspirerad musik]
Hallå?
-[musiken tar slut] -Hej.
Var är Linda?
Hon är borta.
-Hej, älskling. Hej. -[Elliot] Hon kom inte.
Vad har hänt? Var är Linda?
Elliot, älskling.
Jag går ut och pratar med mamma. Jag kommer snart.
-Jag går ingenstans. -Okej.
Kom.
Linda dök aldrig upp. Han trodde att hon var död.
Förskolan fick inte tag på dig, så de ringde till mig istället.
Det var ju det jag sa.
Linda är oansvarig. Det går inte att lita på henne.
Jag har försökt trösta honom i en timme. Såna här händelser sätter djupa spår.
Det upplever jag ofta i mitt arbete som psykolog.
Hej.
Jag har försökt ringa. Varför svarar du inte?
[Sara] Kom.
Var har du varit?
Förlåt. Jag har varit hos pappa.
Jag skulle bara dit en jättekort stund och säga hej.
Sen kom jag dit och då hade han rymt.
Så… Vi letade överallt.
Och jag blev jätterädd att nåt hade hänt,
för han kan gå rakt ut i gatan.
Men sen hittade vi honom.
Han mår bra och allt är okej.
Elliot trodde att du var död.
Men det är jag ju inte.
-Jag kan prata med honom. -[Zlatan gnyr]
-Jag vill bara säga att jag inte är död. -Bara gå.
Helen hade rätt, det här är ett stort misstag.
Lille…
Elliot kan väl inte gå runt hela livet och tro
att folk har gått och dött bara för att man är fem minuter sen.
Folk gör ju det. Folk dör!
Alla bara överger en. Du kan inte lita på nån!
Alla sviker och du måste klara allt själv!
Du lovade att du skulle vara med mig och Elliot.
Du lovade det, och så väljer du honom. Du väljer honom över mig igen!
[sorglig musik]
[Sara sjunger den finska vaggvisan]
-Mamma? -Mm.
Var är morbror Linda?
Hon sover hemma i sin säng nu.
-Med Zlatan? -Med Zlatan.
Ska vi ta bort den där?
Nej.
Det är inte bra att sova med den.
Jag saknar morbror Linda.
["Kom igen" med Lill Lindfors spelas]
♪ Ofta känns det svårt att leva ♪
♪ Vi har alla, tunga tider ♪
♪ Men ta ett tag, tänk en dag ♪
♪ Ge inte upp, bli inte slagen ♪
♪Kom igen, om igen ♪
♪ Kom igen och kom igen ♪
♪ Om skörden slår fel på dina ängar ♪ ♪ Plöj och plantera… ♪
[Helen skäller som en hund]
♪ Har du tappat kärlek och pengar ♪
♪ Säkert har du någon vän ♪
♪ Kämpa på, det ska gå ♪
♪ Solen kommer säkert sen ♪
♪ Så kom igen, om igen ♪
♪ Kom igen, ja, kom igen ♪
♪ Kom igen, kom igen ♪
-Rak linje. -♪ Kom igen, kom igen ♪
-Du är inte rak. -♪ Ja, kom igen ♪
Rak.
[Zlatan skäller]
♪…det hjälper dig ♪
Zlatan!
♪ …dagen här ♪
-♪ Kom igen, kom… ♪ -[musiken tystnar tvärt]
[hennes mobil ringer]
-Hallå? -Hej, det är Helen Garcia.
Har du pratat med Sara, eller vet du var hon är?
-Nej, jag har ingen aning. -Jaha.
Vet du var hon kan vara?
-Vi har inte pratat sen… -Då var det inget.
-Okej. -Hej.
Hej. Hej då.
-[Helen] Vad gör du här? -Hej. Vi var ute på promenad.
-Sara fick värkar i natt. -Oj.
Hon var inne hos barnmorskan i morse.
-Då var hon fyra centimeter öppen. -Okej.
Så hon blev inskriven.
De ringde från avdelningen och sa att hon hade försvunnit.
Det borde jag ha förstått. Att hon mådde dåligt.
Det är ju för i helvete mitt jobb!
Jag får ta bilen och leta efter henne.
Var fan är mina nycklar?
Här.
Zlatan kanske kan hitta henne? Sök, Zlatan! Sök!
Ja, var är Sara?
-Zlatan! -Ska du med, eller?
Ja, visst.
-Kan du hålla undan den där? -Zlatan, lägg dig ner. Lägg dig!
Vad äter han egentligen?
Förlåt.
Jag kan inte sluta tänka på det här med Elliot.
Jag vet att jag inte är nån riktig storasyster.
Jo, då.
Jag är den stora. Jag ska ta hand om Sara.
Jag vet liksom inte hur man gör det.
Men Lille har alltid vetat det. Hon vet precis hur man gör. Allt.
Min psykolog säger att jag inte har varit speciellt
hjälpsam mot er i er process att hitta tillbaka till varandra.
Att jag kan ha framstått som fientlig mot dig.
-Går du till en psykolog? -Ja.
-Jag trodde du var psykolog. -Ja.
Men vi är bara människor.
-Okej. -Det ingår i vårt arbete.
Han sa att det är viktigt med trygga platser och trygga personer
när man är i kris.
Och att du förmodligen var en sån.
Fast ni inte har haft kontakt sen ni var små.
Nej, men… Sara!
-Helen. -Sara!
Helen? Jag tror jag vet var hon kan vara.
Sväng höger här.
[livlig musik]
-Men varför ska hon hit? -Vi brukade leka här när vi var små.
Så. Stopp.
-Här? -Vi kollar bara. Kom.
[musiken fortsätter]
[Zlatan skäller]
[musiken tonar ut]
Tack gode Gud!
Sara?
Sitter du och gungar?
Jag kan inte.
Okej.
Kom nu, så åker vi tillbaka till sjukhuset.
Jag vill inte.
Men…
Men du ska ju föda nu.
Du, nu kommer ju din lilla flicka.
Jag drömde att jag födde Daniél.
Mm.
Tänk om hon liknar Daniél?
Liknar inte alla nyfödda mest kokta potatisar?
Tänk om…
[Sara stönar av smärta]
[Sara andas ut]
Tänk om hon blir precis som honom?
Pratar som honom, gör som honom, säger samma saker.
Är som han.
Jag klarar inte det.
Ingen av oss ser väl ut som våra föräldrar?
-Det gör vi ju. -Nej!
Du är inte ett dugg lik mamma.
Jag menar inte mamma.
Jag liknar pappa!
[Sara fortsätter att andas ansträngt]
Jag är precis som han.
Kom nu, Sara.
Jag är visst lik honom.
Jag är lika egoistisk som han är.
Jag är lika otålig och bitter på livet som han.
Du är också snäll och rolig som pappa.
Jag stöter bort alla, precis som han gör. Nu är jag ensam precis som han.
Men jag är väl inte som mamma, eller?
Du är snäll mot alla.
Du är osäker och konflikträdd.
Du är tillsammans med en man som behandlar dig som skit.
Nej, du är inte alls som mamma.
Det är okej.
Jag är som mamma.
Jag tyckte om mamma.
Jag tyckte också om henne.
[Sara flämtar och andas tungt]
Jag saknar henne.
Det gör jag också.
Oj. Okej.
[Linda] Så.
Så.
[finstämd musik]
Så.
-[sköterska] Nu, Sara. -[Sara skriker]
Tre värkar till så är hon ute.
Du är så duktig.
-Nåt är fel. Jag känner det. -Det går bra. Jag kan känna huvudet nu.
Det är inte långt kvar.
[Sara flämtar och andas tungt]
-Larma! -[sköterska 2] Jag larmar.
-[apparaten piper] -Sara, barnet mår inte bra.
Hjärtat slår inte som det ska, och hon måste ut nu.
[man] Okej. Kom nu.
[sköterska] Larmar. Nu springer vi.
[en dörr öppnas]
[sköterska] Sonja?
-Ska du inte sätta dig, Helen? -Jo.
Jag är nog bara lite nervös.
Jag är rädd.
Jag med.
Jag trodde att det värsta redan hade hänt.
Med Daniél.
Men det har det ju inte.
[bebisskrik]
[Elliot] Farmor!
Elliot, hej.
Hon skulle få akutsnitt, men sen har vi inte hört nåt.
[en dörr öppnas]
[sköterska] Kom och träffa mamma och dotter. Och lillasyster.
Kom.
Linda, kom.
[finstämd musik]
[bebisen gnyr]
-[bebisen gnyr] -[det knackar på dörren]
Hej, lillasyster.
[Elliot] En, två, tre, fyra, fem,
sex, åtta,
nio, sju, sex. Sex!
Vill du hålla henne?
Får jag?
[Sara] Sådär.
[bebisen gnyr]
[Sara] Hej, älskling.
-[Sara] Jag har saknat dig. -[Elliot] Jag med.
-Vad fin hon är. -Ja.
Tack.
Jag måste fixa en sak bara.
[dörren stängs]
-Mamma? -Mm.
[upplyftande musik]
[Jasse] Hej, hej!
Linda?
Vad är det här?
Man kan inte vara ihop med nån fysiskt
och skicka sin mentala energi mot nån annan.
Men du, vad är det här?
Man kan inte vara fysiskt med nån,
och samtidigt skicka sin mentala energi mot nån annan.
Ta ut den där.
Jag älskar dig.
-Det här känns inte bra för mig. -Nu rör jag dig.
-Men Linda… -Hej då.
[upplyftande musik]
[steg närmar sig]
Hej.
Jag vet att du kommer att bli jättearg nu.
Men jag vet också att du kommer att bli glad sen.
Eller du kanske inte blir glad sen…
Vad pratar du om?
Det är en bra dag idag.
Är det din lilla flicka?
Ja.
Hej, lilla Sara.
Saga, heter hon.
Jag skojade bara.
Kul.
Men hon…
…liknar dig, Lille.
Så, pappa.
Jag har tagit en bild till dig.
[Linda] Lite pizza?
Nu ska ni två…
…nog vila er.
[Linda] Det var en bra idé. Jag ställer dem här.
Tack.
Och förlåt.
Ja.
Så.
-Linda! -Pappa, vänta här.
[bildörr stängs]
Jag tänkte bara fråga när du kommer hem.
-Hem? -Jag menar hit.
-Hon ser verkligen ut som dig. -Nej, inte alls.
Hon ser ut som en kokt potatis.
["Kom igen" med Lill Lindfors spelas]
-莎拉？ -馬上就好
-我忍不下去了 -用另一間浴室吧
我要離開一陣子
甚麼？
妳我都知道
這段關係行不通
我要跟佩德去馬拉加
你要跟佩德去度假？
我要些時間靜靜
行嗎？
晚安，我要去睡了
艾略特，兒子，快起床
丹尼爾
《我的有姊人生》
黑猩猩是目前與人類最為相近的親屬
我們要回塑到很久以前才…
-嗨 -他在哪裡？
-裡面 -謝謝
沒有脈搏
你看
全身冰冷
還很僵硬
肯定已經死了好幾個小時
看來是了
妳去跟家人談談
知道
嗨，海倫
是莎拉
抱歉，一大清早打給妳，可是…
丹尼爾…我剛才想要叫醒他
他卻一動不動
對
媽媽，妳知道人類以前是猴子嗎？
恐龍死後
猴子變成穴居人
我以前也是猴子 媽媽，我能當一隻猴子嗎？
北雪平體育俱樂部 在瑞典足球超級聯賽首場比賽上
領先一比零 大衛莫博格卡爾森率先入球
好，就一顆而已
一顆
我不會再給你了
想都別想
好了，給你
-嗨，爸爸 -琳達，我的拖鞋呢？
-甚麼？ -我的拖鞋
我要穿
不能叫職員幫你找嗎？
真別說，他們真是有病
像白癡一樣不斷唱“齊來拍拍手”
-妳趕緊過來吧 -好，馬上到
好…
嗯，再見
那麼…
-裡面 -對
我是伊凡，隨傳隨到的醫生
我是海倫，丹尼爾的媽媽
我是丹尼爾的父親
這樣…我是來…
我想要把這段對話錄音
處於震驚的時候 很容易會記不住對方的說話
我當心理醫生的時候 很常遇見這種情況
好，明白
這樣…
這種情況很大機會是…
他在睡覺時心臟停止跳動了
死者身上沒有任何掙扎的痕跡
當然，我們稍後也會進行屍檢
但很有機會是隱性心臟病
我當時睡在沙發
好
妳睡在沙發了？
我…肚子不舒服，睡不著
通常這樣我會睡沙發 以免吵醒丹尼爾
我輾轉難眠，所以去睡沙發了
這事妳也控制不了
妳要明白這一點，莎拉
地方不錯
-是嗎？ -當然
-薩達 -甚麼東西？
嘿，小傢伙，你好
-不會吧！妳養了一隻狗？ -對
-嗨！ -這是我的狗，名叫薩達
我一直都想要養狗
-是喔 -乖狗
-我就養了 -薩達，你是乖狗嗎？
是的
我倒杯水給你
可是家裡沒有冰塊
-給你 -謝謝
要來些音樂嗎？好了
-嘩 -哎唷
你怎麼來了？
妳有男朋友？
-我們暫時分開了 -是嗎？
對，你自己說想要暫時分開的
你說：“如果我要在這段關係裡
繼續做自己，我要自己一個人靜靜”
-你叫甚麼名字？ -路狄
-路狄維
我叫謝斯
我該走了
我衹是說我摸不透她想要甚麼
我沒辦法與不懂表達的人交往
我需要知道對方想甚麼
我遇到過太多不懂得表達的女子了
好，那我…
-那麼…你想要知道我想怎樣？ -不要碰我
好
-我要走了 -嗯
-我要捅死你 -哎呀…
哎呀，放過我！
打敗你了！
等爸爸回家，他會把你吃掉
我和神父安排好時間了
她想知道妳喜歡哪首詩歌
我喜歡《每一天所渡過的每一刻》
妳跟艾略特談過葬禮的事了嗎？
我跟他說丹尼爾出差了
我可以幫妳說
我實在不知道要怎樣告訴他
妳想過一陣子再說也沒關係
我去聯絡親朋好友
我要捅死你
（搬家箱）
你把東西都搬回來了？
我不太喜歡跟瑪雅住 上次也不太順利
-甚麼上次？ -我本打算給妳一些空間
-來抱一個 -我們可以先談談
我想妳了
我爸爸打過給我
我的妹父死了
妳有妹妹？
我的妹妹莎拉，我有跟你提過
離婚後，我就跟爸爸搬出去了
我找到一顆完美的酪梨 是妳喜歡的那樣
總之她丈夫突然就死了
真遺憾
爸爸叫我去出席葬禮，可是他…
因為他和莎拉…總之，他去不了
我不知道該怎麼辦
怎麼了？
妳一直沒有問我今天過得怎麼樣
-不要靠過來 -好
走吧
天啊，很抱歉
-我一般不會遲到的 -沒事
歡迎妳，請坐
-要幫妳嗎？ -不用
好，我衹需要詢問一下 丹尼爾是怎樣的人
-他是怎樣的人？ -嗯
有甚麼需要我在葬禮上說的嗎？
任何事情，不論大小都可以
-我們有了艾略特之後才成婚 -嗯
我們在法學院相識，去年搬來這裡
丹尼爾想跟父母住近一點
明白
-也是為了孩子著想 -嗯
朋友們都說坐公車卅分鐘就到 有空會來探望我們
結果一個人都沒有來過
妳可能會想，至少這裡有新鮮空氣
有大大的前院，能跟丈夫享天倫之樂
但他突然就這樣消失
一下子就死了，這種行為有夠噁心
妳的父母呢？爸爸媽媽？ 妳有兄弟姐妹嗎？
我有一個姐姐，但不常聯絡
嗯，父母呢？
父母雙亡
-你在畫甚麼？ -傷心的小豬
牠唯一的朋友是又肥又老的浣熊
看得出來
你不開心嗎？
想念爸爸了？
我們可以打給他
我們不能打給爸爸
他就像那隻被我們埋在花園的小鳥
爸爸死了？
嗯
-他下週不會回家？ -對
妳可以裝猴子嗎？
大聲點
再大聲點
大聲點
再大聲點
大聲點，媽媽，再大聲點！
再大聲點！
-要不我… -不用
-媽媽，有狗 -現在不行，艾略特
我要去！
-這是妳的狗嗎？ -是呀
-牠叫甚麼名字？ -嗯？薩達
叫撒旦？
-不是，牠叫薩達 -聖誕？
-薩達 -聖誕！
-莎拉，要走了沒？ -聖誕！
艾略特，爺爺奶奶在等我們了
-要走了，過來 -不要
-聽說妳家會有咖啡喝 -嗯
丹尼爾最喜歡吃巧克力了
我記得以前衹要買一小件巧克力蛋糕
放在廚房的桌面上
然後在家裡走兩圈，去洗個澡…
牠喜歡玩球
要試試嗎？
薩達，過來
我們不能養狗，媽媽會過敏
對
我爸爸很快會被燒掉
馬上會送進大烤箱
-要盪鞦韆嗎？ -好
太好了
你知道嗎？你媽媽很喜歡盪鞦韆
高一點！
再高一點！
好棒！
一飛沖天！
妳把今天的葬禮安排得很好
是，很好
糟糕…
艾略特…
-哎呀 -我早知道會這樣
-好痛 -來吧
好了，頭繼續往後仰
-艾洛的事很抱歉 -是艾略特
艾略特，對
我不知道他沒有抓緊
他沒事吧？
他爸爸才剛死，沒事才怪
-抱歉 -沒事
-保重 -嗯
再見
-妳是怎麼知道丹尼爾的事？ -是利琳…
-海倫 -海倫
-不好意思 -沒事
-請節哀順變 -嗯
-節哀順變 -謝謝關心
海倫打給了爸爸
我當時剛好去他家探望他
-他也想親自來… -妳走吧
親愛的小朋友，牙齒又白又亮
刷刷刷
親愛的小朋友…
-爺爺 -怎麼了？
-你剛才有看到那隻狗嗎？ -有，牠叫甚麼名字？
-牠叫聖誕 -薩達，對了
-牠全身是黃黃的金色 -對，是的
好
親愛的小朋友…
我明白妳很少跟她來往的原因
琳達，可是我要通知妳爸爸 我們畢竟是一家人
這種時勢，有家人陪伴會更好
我搬過來應該會比較好
妳自己一個人照顧不了艾略特
妳肚子裡的寶寶又快出生了
我診所那邊請假好了
那我可以整天在這邊幫妳
不必
莎拉，我明白妳很難過
我也很難過
我們是同時失去了他
但他是我的孩子
我的親兒子
我要睡了 艾略特明天也要早起，那麼…
我自己打車
祖西，我要打車
海倫，妳不用強顏歡笑 手機能認出是妳
若然高興，請拍拍手
-這個好好吃，不是我平常買的款 -是嗎？
買的？妳不是自己做的嗎？
妳甚麼時候見過我做甜點？
閉嘴啦，該死的！
每個星期一、星期三 總之每天三小時
都在那邊拍拍手…
葬禮結束後，我去過小不點的家
我拍了一些照片
那是她的花園
還有她兒子艾略特
妳打算有空再去看她嗎？
快看，是謝斯打來
我可以…爸，別接
妳不是還在跟他交往吧？
把電話給我
喂
嗨
-該死的，琳達 -我現在不方便，我在…
你這個自私的巨嬰
沒有，我在坐地鐵 有一個芬蘭佬在大吼大叫
-該死的奈米屌！ -甚麼？
對，他氣瘋了
我馬上到家，待會見，愛你
爸爸！
所以呀，我就心想 “天啊，我的頭髮是不是翹起來了？
我有口臭嗎？萬一有體汗怎麼辦？” 總之就是在胡思亂想
我想要回家
爸，這裡就是你家，你記得嗎？
這是妳媽住的地方
媽媽！
-艾略特！ -媽媽！
艾略特？
媽媽來了，發生甚麼事？
我夢見爸爸把妳活埋到草地裡
傻瓜
我沒有被活埋，我不就在嗎？
睡好
我們一起歌，好嗎？
手牽手逛花園
你為何知道…
是誰？
我不知道
讓他們明天再來吧
…要到何處？
我沿著圖爾庫路
來到坎塔的牛路
喂！
-妳在做甚麼？ -我有試過敲門，但妳沒有應門
我想過來打聲招呼 看看艾略特的鼻子有沒有好一點
妳知道現在幾點嗎？
-八點半 -艾略特睡了
-那麼早？ -他才五歲，七點半就上床睡了
我能不能…
別帶牠進屋，妳明知我過敏的
-那是老媽的藉口 -甚麼？
-對，她騙妳了 -甚麼？
別亂走，薩達，喂！
她要我發誓不會跟妳說
所以我才沒跟妳說
薩達！
-謝謝，妳不來一瓶嗎？ -不用
-妳不能喝 -對，我不能喝
-預產期應該快到了吧？ -四週後
我自己沒有孩子，但我有薩達
薩達超級難搞，麻煩多多
妳要坐嗎？
沒想到媽媽會騙我說我有過敏
我一隻想要養狗
看來她就是不想養嘛
-她總是愛找藉口 -她貴人事忙嘛
忙著照顧不忠的丈夫 還有把酒藏在家裡每個角落吧
話說回來，妳還好嗎？
-最近好嗎？ -妳在開玩笑？
沒有，我們很久沒見面了
上次是老媽的葬禮
不是我不想來見妳，衹是…
我以為妳不想再見到我
為甚麼？
因為妳說：“我永遠不想看到妳”
那天大家也不好受
-妳的狗還咬了神父一口 -那不是薩達
那是我第一隻薩達，另一隻… 總之不是現在這隻
妳走吧
明白
聽好，我…
對不起，我不請自來
但我還有一件事情要說
是關於爸爸的事
他的狀況不太好，開始容易忘記事情
趁現在還有時候神智清醒 不如妳有空去探望他
來
妳可以到沙發上睡，那就不用吵醒他
艾略特呢？
已經八點多，我們要出門了
他已經出門了
甚麼？
他今天提早出門了 他想要跟琳達和狗一起出門
跟琳達？
他跟琳達出門了？
對，沒錯
但應該由我送他上學才對
哦
能聚在一起就太好了，我們需要彼此
對，沒錯
快看，來了一條惡龍
對
-牠不是惡龍，牠很善良 -是，非常棒
對，我們每天都在
-那頭怪獸叫小紅 -是，非常難過
不會，我們不會離開他們半步
-你很快就會看懂，爺爺 -是，明白
好，稍後再說吧
不是說好禮拜三 由我送他去幼稚園嗎？
-是 -他又跟她不熟
為甚麼要讓一個陌生人…
她不是陌生人，她是我姊
但艾略特沒跟她見過面 而妳也跟她斷絕了關係
不過我明白 兄弟姊妹間的關係向來複雜
-我當心理醫生時很常見 -琳達來我們家睡過一次
艾略特也很喜歡她的狗
莎拉，艾略特不需要一個 說來就來，說走就走的人
他需要穩定和安全感
沒了爸爸，已經讓他十分焦慮
妳又處於哀悼期，無法自理
再過一個月，妳肚裡面孩子就出生
而妳連眼前這個都照顧不來
妳說甚麼？
妳說我照顧不了艾略特？
妳有打算談談丹尼爾的事嗎？
沒打算
我的兒子死了 而我連安葬他的機會都沒有
他想要被火化 妳不是說衹要有墓碑就行嗎？
但我還是希望丹尼爾能四肢健全
丹尼爾已經死了
妳怎麼怒氣沖沖？
妳究竟有沒有在哀悼他？
也許艾略特需要的 就是看到母親露出愁緒
聽好，我…
我被安排來到這裡 是因為我用手機扔向岳母了
她有受傷嗎？
縫了兩針，她說我衹是一時意氣
-說我沒有好好哀悼 -哀悼的方式有很多種
在座各位應該也會同意
-對吧？ -嗯
愛在悲傷中變得無所寄託
我搞不懂為甚麼要坐在這裡談
反正都一樣，人都死了
他們也不會起死回生 這樣太沒意義了
我和瑞卡一起四年 那是我人生中最幸福的日子
我們天天都在一起 一起做各式各樣的事情
當他們通知我他死了…
我就失去了踏出去的勇氣
我拒絕每一個邀約
每個週末都自己過，連聖誕也不例外
有一天，我弟弟出現在我的庭園
我叫他離開，他不聽
我大聲吼他，叫他去死
然後他就走了，再也沒有回來找我
我也不知道為甚麼要提起這些…
我會抓到你…
去拿球…給我…
我們明天會再見嗎？還有後天？
還有大後天和大大後天…
-那要看你媽媽了 -琳達？
-對不起 -怎麼道歉了？
我以為是我做錯了甚麼
妳想不想搬過來一起住？
在我生產前後…
幫我一把，看妳意願吧
妳想要我搬過來跟妳住一段時間？
對
跟我和艾略特一起住
好，之後還有寶寶呢
還有薩達
對
我可以每天給你打電話
-別碰我 -好
走了，薩達
再見
琳達…要幫忙嗎？
不用
-走吧 -我手機響了
喂，沒有，她要走了
很高興你問我過得怎樣
我一直努力工作 想一起有美好的生活
她對這段關係不像我那麼投入
我好心痛，我明明那麼愛她
喝水準沒錯
好好吃
-這是外賣 -嘗起來像屁眼
-艾略特 -我跟他說過不能說“屎”
琳達，妳做哪一行？
我中了樂透
-甚麼？ -甚麼？
對，兩年前，有五十四萬八千克朗
那肯定很讚了，是吧？
是的
但妳中樂透之前，總有一份工作吧？
有，我在護老院工作
妳跟爸爸還有聯絡嗎？
有
我偶爾會去看他，他身體不太好
-他喝酒喝到腦子出問題 -誰？
-外公 -我有一個外公？
沒有
-這個真好吃 -他的腦子怎麼出問題了？
-酒喝太多，孩子 -海倫
妳這是大錯特錯，莎拉
她會住下來
給我吧，我知道放哪裡
媽媽，我怎麼沒見過外公？
因為他不想見我
我在你這個年紀時 很常會坐在鞦韆上等他
但他總是夜夜不歸
我想去見他
我辦不到
給艾略特一個美好的童年
有雙親陪伴
不久後…
我就要創造兩個美好的童年
我辦不到
過來
來，躺下來
妳穿了丹尼爾的襯衫
對不起
-我的衣服都… -沒關係
…髒了
手牽手逛花園
你為何知道要到何處？
…路
來到…
薩達會死嗎？
-會… -那妳會死嗎？
會，但應該到一百歲才會死
-跟薩達一起 -對，沒錯
我喜歡妳，琳達舅舅
我也很喜歡你
-這些是新藥？ -到三點了嗎？
兩點卌五了，這些是新藥嗎？
三點鐘，他們會在飯廳 供應咖啡和蛋糕
我們不常去那裡
我自備了茶點
還沒到三點
是
-笑甚麼？ -妳怎麼往茶裡加草莓？
因為好喝呀
我知道她生我的氣
妳的妹妹
-我想往茶裡加草莓 -甚麼？
不行
爺爺！
嘿，親愛的
嘿，小傢伙
那是爸爸嗎？
對，這是你爸爸的骨灰
“絕世好爸爸 莎拉的好丈夫、我們的好兒子”
不是說好要這樣寫嗎？
是，寫得很好，海倫，非常好
-到我了？ -對
給你一支手電筒，那你就不會怕黑了
這張畫裡面有你、我、媽媽
琳達舅舅、薩達
還有奶奶和爺爺
如果你餓了，這裡還有一根香蕉
五十一、七、八…
海倫好像比誰最悲傷那樣
一百零七
-那就是… -一加一加一
等於三隻腳
琳達，我打給妳好多次了
我把鑰匙弄丟了
這位是謝斯
她是我的妹妹，莎拉
你是…
-妳沒跟她說過我的事？ -有
他住在我的公寓
也是我的男朋友
我們一起交往了四年
對
衹是你途中搬去 跟瑜珈課認識的女生同居了
但我的心裡也衹有妳一個
是的
即使與別人在一起 也可以向愛人傳遞能量
是嗎？
-沒錯 -對我來說並不容易
琳達，妳幾時回家？
我不能自己一個人
他幾歲？
兩週後就卅九歲
兩週後
你用我的鑰匙吧，拿去
-要些錢嗎？ -妳還給他錢？
-能借我兩千嗎？ -好
我有課程想要報
是治療受傷心靈的課程
-叫受傷的勇士 -“受傷的勇士”？
-莎拉 -怎樣？
好
天啊，她負能量爆滿
-她剛把丈夫安葬好 -也不必這種態度吧？
我想妳了
我也想你了
妳幾時要回家？
寶寶出生後就回去
妳跟傳發訊息？
謝斯
他很喜歡口交
我是說…幫我口交
他應該是從課程上學到的，他…
他會躺在那裡 口愛過後會這樣往上看
像想要我讚賞他一樣，就像…
在狗碗裡喝水的狗
但他這個人還滿好、滿體貼的
他衹是…
今天心情不好吧，他…
他是個好人
妳怎麼老是這樣？
幫人找藉口
並非每個人都是好人 不喜歡一個人是沒問題的
-但我喜歡他 -我意思是說妳太單純了
甚麼？妳也會喜歡他人
妳喜歡…妳愛艾略特
這完全是兩回事，他衹是個孩子
-即便有時候很討厭，但還是會愛他 -好…
那丹尼爾呢？
妳愛丹尼爾
我其實沒想過會懷上艾略特
而丹尼爾…
當時也不想要生孩子
妳知道我跟他說的時候 他說甚麼嗎？
“真是天大的壞消息”
他雖然很後侮這樣說
我們給了對方 一段彼此也不想要的人生
-妳在生我的氣 -甚麼？
妳在生我的氣
沒關係，我還是來了，我想幫妳
幫妳照顧艾略特 幫妳打點一切，我…
我很想幫妳 但妳不能再生我的氣才行
-哎！ -妳是我的姊姊
是，但妳也不准打我！
喂！
哎呀，妳也不准打我
住手…
-妳住手！ -不，妳住手！
別鬧
住手！
爸媽離婚後，妳明明可以 跟我和媽媽一起住，但妳沒有
妳搬去跟他住了
妳當時年紀不少可以自己選擇 但我衹有十歲
我超級想妳，該死的
這樣他就會孤伶伶一個人
所以呢？他是成年人 也不在乎家庭！
我們家庭破裂也是因為他！
妳要知道有些人是死性不改的人渣
妳衹能離開！
我不是說現在
妳看
爸爸一直留著 我覺得應該交由妳保管
他有關心我們的，莎拉
我覺得妳應該去見見他 免得後侮莫及
小不點，我答應過會照顧妳
莎拉？
晚安
用鋁箔紙裝成機器人能讓他及格嗎？
可以吧
我忘了幼稚園今天有萬聖節活動
我可以送他上學
不用
妳今天能不能接他放學？
我要去見助產士 而幼稚園兩點鐘就關門
我可以接送他呀
還是該直接幫他請病假？
我準備好了！
真帥氣，你這個裝扮是…
我是琳達舅舅
-我有鬍子嗎？ -有呀
不給糖就搗蛋
-我沒有糖果 -那衹好搗蛋囉
-不行 -要搗蛋
不行
你真是的
你真淘氣，你是不是淘氣鬼？
-掰掰寶貝 -掰掰
掰掰
-妳見過烏龜嗎？ -見過
牠們其實爬得很慢 但在影片裡又爬很快
-像我們一樣快？ -不是，是像這樣
我幫妳拿開
來看看吧
-請躺下 -嗯
好
-感覺如何？ -很好
我們看看裡面的小傢伙吧
還是說小姑娘？
-妳知道寶寶是女生吧？ -知道
-好，麻煩掀起上衣 -好
我幫妳解開
我要摸一下頭部在哪裡，吸氣
呼氣
非常好
來看看能不能找到心臟位置了
會有一點冰感
我看看
我要稍微找一下
好，找到了
要聽嗎？
聽起來十分健康
好
擦一下
對不起…
對不起…我忘了妳在旁邊
對不起
有人在嗎？
琳達呢？
她走了
嗨，寶貝
嗨
她沒有來
怎麼了？琳達呢？
艾略特，我要跟你媽媽談，馬上回來
-我不會離開你的 -好
出去談
琳達沒有去接他，他還以為她死了
幼稚園找不到妳，衹好打給我
我就說了
琳達這個人沒有責任心，信不過的
我已經安慰了他一個小時
這種事情會令孩子心靈受創 我作為心理醫生，見過不少
嗨
我有試過打給妳，妳怎麼不接？
妳去了哪裡？
對不起，我剛才跟爸爸在一起
我衹是去探望一下他 結果他卻不見人影
我們找遍了所有地方
我真的很擔心他會有事
他有可能會亂衝出馬路
幸好最後有找到他，他沒事
艾略特以為妳死了
但我沒死
讓我去跟他談
我衹是想說句我沒有死
妳走吧，海倫說得對，我不該找妳來
小不點，妳不能讓艾略特 覺得對方稍微晚了一點
就是死了
但世事無常，生死有命！
所有人都可能隨時背棄妳 妳不能相信任何人
其他人衹會令妳失望 最後還是要靠自己！
妳答應過會照顧好我和艾略特
妳答應過我 結果妳又一次選擇了他！
手牽手逛花園
你為何知道要到何處？
我沿著圖爾庫路
來到坎塔的牛路
媽媽，琳達舅舅呢？
她回家睡了
-薩達也是？ -對
-要擦掉嗎？ -不要
不擦掉就睡不太好
我想念琳達舅舅
伸直
妳沒有伸直
伸直…
薩達！
喂？
嗨，我是海倫嘉茜，莎拉有找妳嗎？ 妳知道她在哪裡嗎？
-沒有，我不知道 -那妳知道她可能會去哪裡嗎？
-我們已經沒有聯絡… -算了
-好 -再見
好，掰掰
-妳怎麼來了？ -我們在散步
莎拉昨晚臨盆
早上就去了看助產士
-子宮已經擴張至四公分 -好
醫院接収了她
可是剛才打過來說她不見了
我早該留意到她的狀態不好
我明明是個心理醫生，該死的
我要打車出去找她
我的鑰匙呢？
這裡
也許可以讓薩達幫忙找她？
找人，薩達…找人
-莎拉在哪裡？薩達！ -妳到底要不要去？
好
-可以讓牠冷靜點嗎？ -薩達，趴下
趴下…
妳都餵他吃甚麼？
抱歉
我不禁一直想著艾略特的事
我知道自己作為姊姊很失敗
還用說嗎？
我是長女，理應要照顧莎拉 但我實在不知道要怎麼做
但小不點知道 她總是知道該怎麼處理事情
我的心理醫生說我一直在阻礙妳們
重新建立姊妹情
顯得我不懷好意
-妳會看心理醫生？ -是
-妳不就是心理醫生嗎？ -是，但我也是人
-好 -職責所在
他說遇到危機時最重要是 有能夠給予妳安全感的環境和人
我看妳應該是能給予安全感的人
儘管妳們不常聯絡
莎拉…
莎拉！
-海倫… -莎拉！
海倫，我也許知道她在哪裡
前面右轉
她怎麼會來這裡？
-我們小時候會在這裡玩耍 -蛤？為甚麼？
先別走
-這裡？ -先看再說，快點
-謝天謝地 -幫我拿一下
要我牽著牠？
莎拉
妳在盪鞦韆嗎？
我辦不到
好
我們回去醫院吧
我不想回去
可是…
妳馬上要分娩
妳的寶貝女兒要出生了
我夢見自己產出丹尼爾？
萬一她長得像丹尼爾怎麼辦？
不是所有新生寶寶 都像一顆水煮馬鈴薯嗎？
萬一…
萬一她的性格跟他同出一轍
言行舉止都跟他一樣呢？
跟他一模一樣
我可受不了
妳我也不像我們的父母，對吧？
-才不是 -沒有，妳一點也不像老媽
我不是說媽媽
我是像老爸！
-我跟他一模一樣 -跟我走，莎拉
我跟他一模一樣
我跟他一樣自私
我跟他一樣 對生活感到不耐煩，充滿怨恨
但妳還善良且幽默，像爸爸一樣
我像他一樣，趕走身邊的人
現在像他一樣孤苦伶仃
但我也不像媽媽，不是嗎？
妳對任何人都非常友善
妳缺乏安全感，害怕衝突
男朋友對妳一點都不好
還好意思說妳不像媽媽…
沒關係
我像老媽
我喜歡媽媽
我也喜歡媽媽
我很想她
我也是
好了
沒事…
抱緊
用力
再宮縮三次就完成分娩了
-妳做得很好 -我覺得不太對勁
沒事，莎拉，我摸到頭了，很快就好
-警報！ -響警報
寶寶沒有心跳，妳要馬上生產
好，過去
響警報
快點
桑妮雅？
-海倫，妳坐吧 -好
我衹是有點太過緊張
我好害怕
我也是
我還以為最糟糕的事情已經過了
丹尼爾的死
但原來沒有
奶奶！
艾略特，嗨
醫生把她推進產房做剖腹產了
你們可以進去看母女兩人了
去看你的妹妹吧
來吧
來吧，琳達
天啊
天啊，她好可愛
哈囉，妹妹
一、二、三、四、五、六…
八、九、七
六…六！
想抱她嗎？
可以嗎？
來
嗨，寶貝
-我想你了 -我也是
-她好可愛 -對
謝謝妳
我得去辦點事情
-媽媽 -嗯？
琳達
怎麼了？
你不能跟其他人在一起 同時又把精神能量傳給另一個人
怎麼回事？
你不能跟其他人在一起 同時又把精神能量傳給另一個人
把東西拿走
我愛妳
-我的內心很難過 -我要碰你了
-琳達… -再見
我知道妳很生氣
但我也知道妳待會就會高興起來
-也有可能不會… -妳說甚麼？
今天是個好日子
她是妳的女兒？
是
-哈囉，小莎拉 -她叫莎姬
我開玩笑而已
真幽默
可是她…
跟妳長得很像，小不點
好了，爸，我幫你拍好照片了
要吃披薩嗎？
也許妳們應該去…
休息一下
也是，我把披薩放在這裡吧
謝謝妳
還有對不起
我們走
琳達！
爸，你等等
-我想問妳幾時會回家 -回家？
回來這裡
-她跟妳很像 -才沒有
她像一顆水煮馬鈴薯